Hann ta in 2 liter….ish blåbär igår, innan spöregnet kom. Men det finns mer, därute i busken. Nästan så man skulle behöva en till frys. Nåja, man kan ju koka sylt…kanske blåbärsmarmelad, har jag burkar?
Apropå burkar, såg ett tips igår, från nån sida på fejjan som jag inte följer men, ibland får man upp tips på olika grupper som dom tror att man skulle kunna gilla. Här var det en amerikan som från barnsben, fått lära sig av sin mormor/farmor, att tomma burkar, tar lika stor plats som fulla. Därför fyller man dom rengjorda burkarna med vatten.
Då finns det där vattnet som man kan behöva om det krisar. Vatten som stängs av eller vid en krissituation. Ja, visst är det sant, och tänk att det ändå är så pass enkelt, men gör vi det då? Mm, kanske imorgon, eller till helgen. Tanken är oftast god, men det räknas egentligen inte förrän man gjort det man tänkte göra. Ska berätta när min tanke…gått vidare till ”The to do list for today!”
Såg även ett annat inlägg, som hamnade i flödet. Var tvungen att skrolla upp igen. Hur…vad…gör människan? Tänk om man hade haft skills att göra något sånt här, och har ALLA, förutsättningar att faktiskt kunna träna sig till det? Här få ni klicka på bild för att se en short från TikTok, men har ni FB, leta reda på sidan som står längst upp, så får ni se det jag såg, otroligt!!
Mjae, tror inte det. Ålder och krämpor kan sätta käppar i dom omtalade hjulen. Däremot, mina vänner och bekantingar, kan det aldrig bli fel, att göra det man kan för att ta sig dit man vill.
Man behöver inte sätta ett ouppnåeligt mål för då är det nog redan kört från början. Utan välj något som du VET, att du kan fixa. När du är där, kan du ändra ditt mål och förbättra det du redan kan. Du tar dig både framåt och uppåt. När jag ser klipp som dom där, kan jag inte låta bli att nudda vid det där ordet ”tänk om”.
Inte tänk om, i nutid, utan mera, tänk om man hade haft det drivet då man var i tonåren. Vart hade man då kunnat vara idag. Jaja, inte i luften som den killen i alla fall, därför jag hade driv för andra saker, hahaa….
Fast ett är säkert, ingen är för gammal för att ta tag i det man borde göra, för sin egen hälsas skull.
Blir en stötvågs session för mig och mitt knä idag. Har bokat in ett besök hos osteopat också, se…jag gör alltså saker för min egna hälsa.
Hälsa handlar inte enbart om kroppen, utan hjärnan och hjärtat behöver sitt. Det ombesörjer jag med en Öviks resa till helgen med kusin häng 🧡 Och gissa vad, det blir Övik nästa helg med, med Tina häng 🧡 Underbart!
Apropå underbart, här avslutar jag med en underbar skylt, som förmodligen sitter på ett Bibliotek, nånstans i världen.
”Gjorde en Parisersmörgås med hemmagjord hamburgare” Wow, den här meningen kom från ett inlägg i en matgrupp jag är med i, på fejjan (förstås). Och det föranledde en del letande efter fakta. Jag har aldrig hört någon säga parisersmörgås, men… eftersom det nu verkar vara något som existerar, så faller polletten ner på två ställen.
Jag googlade och fann först detta
Mjae, nån människa köper jag inte att det var skriverier om.
Och det andra, en stekt smörgås, minsann
Kan det vara detta som då Kerstin, frågade ifall Nicco och Olivia ville ha? ”Hamburgare, såna där parisare, fast med kött 😃”. Men då Kerstin sa det blev det i fel ordning, hm, ja jag vet inte. Men undrade också tvärt, ifall parisersmörgås, är något man använder söderut, eller säger man så i hela Sverige?
Följande finns att läsa på wikipedia
Så det är egentligen en macka, inte det vi häruppe, kallar parisare som är en stor skiva korv i ett hamburgerbröd. Och här fick jag då svaret på vad jag och Urban Dunger fick serverat till oss då vi var på liftarresa genom Sverige, Danmark och Tyskland, Vi beställde en parisare nånstans i Danmark och stod sedan med långa näsor med en varm macka i handen, ingen korv, men väl en skinkbit på. Vi trodde dom var dum i huvve på riktigt. Och nu är det plötsligt vi som får känna oss nalta bakom
Skrapade ihop några steg igår
Tror dock att jag haft några fler steg vid nåt tillfälle tidigare fast dom försvann då jag köpte ny mobil. Nå, det viktigaste är ju egentligen att man rör sig, inte att man har bevis för det. Jag använder dock detta som en morot, till att prestera något.
Nåväl, jag såg i alla fall något jag aldrig sett eller noterat förut… i en annan del av schtaan. Tycker dom var fantastiskt fina. Gissa vart…
Den här kanske är lättare, föll för det häftiga glaset
Önskar er alla en fin tisdag, även om den ter sig rätt grå, nu på morgonen. Fast grått behöver inte vara tråkigt heller, det beror väl på hur man ser det. Den här årstiden innebär det oftast att det inte är lika nära nollstrecket då det är regn i luften. Inte alltid, men… Plus 11 är bättre än -2, som det var igår
Varför jag frågar, är därför jag undrar om det är fler än jag som riskbedömer innan jag tänker på nåt annat. Det första som for genom mitt huvud
var: -Jaa, jättekul om bilen blir stulen och du ligger däruppe.
Fast å andra sidan tänkte jag nog mer på hur dråpligt det hade kunnat se ut om det varit en scen ur en komedifilm, med stuk av… ”Vi hade i alla fall tur med vädret”. 😶😂
Blev en jobbardag igår. Jag klippte gräsmattan, jädrar vad den växer, årstiden till trots. Fortsatte att klippa den fruktansvärt fula häcken vi har på baksidan. Så långt jag nådde då. Sen handdrog jag upp allt gräs som vuxit nedanför häcken, som förövrigt har världens längsta taggar Dom känns!!
Tvättade lite kläder och gjorde älgskav, det var längesedan vi åt det och det var lika gott som man kom ihåg det. Det får bli älgskav i pitabröd till lunch idag 😊
Jag och Nicco gick och tränade efter middagen och då vi kom ut därifrån, hade mörkret fallit.
Inget Norrsken men vi gissade absolut på att det skulle komma. Jag var sugen på att fråga om Åke skulle följa med på en sväng efter jakt på Norrsken, fast det är lite som vanligt…den tiden på dygnet, lockar soffan mer, än nåt annat.
Det var ju Dragracing i Åmsele i lördags. Och Elisabeth körde en Test n´Tune. Och det gick hur bra som helst (Elisabeth i Novan, första bilden). Här lånar jag lite bilder av Mats Alfredsson, kung på att fota
Apropå bilar så finns det en gammal PV i en lada. Annelies Ulf, köpte denna för bra nog många år sedan, och vem vet, en dag kanske den hamnar på vägarna igen. Fast jag tror att han köpte den, för att ta delar. Risken med att ställa undan någonting är väl att man till slut, tycker att den står bra där, i väntan på bättre tider, och arbetslust. Eller den där berömda tiden, som man alltid tycks ha för lite av.
Fast vi alla VET, att det snarare handlar om hur vi prioriterar. Idag skiner solen, våra köksfönster skulle ha behövt en genomgång, men… jag prioriterar hellre att sitta ute om jag hinner, mellan det jag ska göra innan jobbet. Å andra sidan, fönstren sitter nog kvar. Så jag behöver inte oroa mig över att jag inte ska behöva ta hand om dom vid ett senare tillfälle (skrev hon lite putslustigt så där).
Jomen jag fixade minsann steghyllan, fick bli lite gult, mitt i alltihop. Ser faktiskt lite varmare ut
Winstone är ofelbar, han kom spurtande då jag steg upp från soffan för att fota. Sedan försökte han placera sig så jag skulle få med honom. Haha, är han van eller är han van, eller…är han godis sugen 🤔😁
Öl provningen genomfördes på Mopar klubben nere på stan. Ett ställe vi aldrig varit in på. Inga bilar ryms därnere, men bil/fordons relaterat, rakt igenom.
Inredningsdetalj på toaletten 😜
Öl provningen ja, i mitt inre hade jag föreställt mig att vi skulle få öl i små små glas, och det skulle smakas och smuttas, och vi skulle komma fram till hur man använder sina smaklökar på rätt sätt. Men nej, inte riktigt så.
6 plastmuggar var, och 6 flaskor/burkar per par.
Sen berättade han lite om hur öl framställs, skillnader på humle och malt, hur smaker kan framträda utan egentliga tillsatser och sedan, öppnas burk nummer 1. Han visar hur öl ska hällas upp, lukta, och drick.
Efter varje öl gick han runt och frågade vad vi tyckte om det vi fått. Han tyckte det var extra roligt, att vi ändå var några där som inte är öl älskare i nån större bemärkelse. Men att vi ändå testade och hade åsikter. Här kan jag ju tillägga att hade det varit vin, hade jag inte deltagit alls 🤣
Den sista öl vi fick var denna
Jisses, den väckte nog mest beundran också, bland alla som var där. En öl, som smakar choklad, godiset Marianne och enligt mig Calua (lite kaffe). Jag sa med en gång att den där ska man nog bara servera i ett snaps eller likör glas, till en efterrätt. Dricker man en hel burk själv, är man nog redan fulltankad
En jätte trevlig kväll och trevliga människor. Det behövs ju inte just nå mer än så.
Det kom fram en trevlig kvinna som Åke känt sedan ungdomens dagar. Hon berättade att hon brukar läsa min blogg ibland, och här sa hon något jag tycker är väldigt intressant. Hennes upplevelse av mig in real, var inte vad hon föreställt sig genom mitt skrivande. Hon trodde att jag skulle vara mer, ja kanske framåt, mera pratsam, och på.
Fast själv är jag nog mer en som tar in omgivningen, lyssnar och känner efter, försiktig kanske. Men lugn bara, jag kan nog både höras och synas men jag tror inte att jag är den som tar upp plats. Det kanske är något som växer fram vartefter man lär känna någon. Mina nära vänner känner nog mig som den jag är. Om det sedan stämmer in i hur jag skriver, det kan bara dom tala om.
Och här mindes jag plötsligt vad en kollega till mig, sa vid ett tillfälle då vi satt och pratade om hur vi är som person. Till saken är, att jag är arbetsledare, vilket är en roll man har i sitt yrke och med det hon sa, undrar jag om det var utifrån den rollen, hon beskrev mig. Hon undrade hur mina vänner skulle beskriva mig. Hm…
När jag sa att det är svårt att säga men… dom skulle nog säga att jag ofta skrattar och är glad. Lättsam och hjälpsam. Då såg hon snopen ut, och jag förstår att hon har en annan syn på mig. Hon tycker att jag är rak, lite hård, nån man lyssnar på och respekterar. Jag kunde inte annat än skratta då med, och nu tänker jag att hon utgår ifrån min arbetsledarroll, inte jag som person.
Fast jag har påpekat att jag är ju främst en personlig assistent, precis som mina kollegor. Även om jag leder och fördelar arbetet så gör jag ju samma saker som dom andra. Jag rider inte på nån våg.
Nämen på riktigt, visst är det intressant och kanske lite tankeväckande också. Man är den man är, fast i olika nivåer, beroende på omgivningen. Kanske inte ALLA människor, men dom flesta, skulle jag vilja påstå.
Tackar för inbjudan vi fick av Hedins, till denna öl kväll. Riktigt najs och hey, vi fick en rejäl sovmorgon på det, känner oss pigga och utsövda. Kunde ju inte bli bättre
Att åka till Åmsele basen och kolla på Dragracing idag, var lite av en plan, men… Jag blev lite less på att sitta i en bil flera timmar i förrgår. Vädret idag, om än det inte ser ut att kunna regna mer än några droppar, kändes inte alls lockande. Inte temperaturen heller, för den delen. Sen ska vi faktiskt ut ikväll, ojdå. Nämligen på en, tadaa…ölprovning, minsann.
Så vi lägger allt krut på att ladda inför kvällen istället. Inte genom att dricka öl innan, men att gå runt och vara oplanerad, är rätt skönt.
Tänker nog ta en längre promenad utan Winstone, nån gång under dagen. Fixa lite i min steghylla i köket. Den som jag putsade upp för nån vecka sedan. Nu har materialet kommit, som jag beställt. Så lite hemma fix, så där, kan ju få stå på agendan.
Gjorde inget speciellt igår. Tvättade min allväders jacka, på den dag då det spöregnade som mest. Givetvis kom värsta skuren då jag klev ur bilen på Avion, iförd en vanlig tygjacka. Strosade runt därinne och avrundade med snabb handling inne på Willys.
Annelie kommenterade min fin fina karta jag lagt ut på FB, över min resrutt från Renbergsvattnet i förrgår. Hon skrev att hon skulle skriva ut kartan och hänga upp på väggen Jag svarade att hon också borde kolla om hon kan hitta Bursiljum S, nånstans. Jag var nämligen på väg mot Bursiljum. Jag vet ju att även det var fel, men. Plötsligt dyker den där lilla skylten upp och det är en högersväng.
Jag tänker ju att det borde vara åt rätt håll, jag vill ju neråt i landet. Fast här blev det förmodligen bara som ett extra varv och ett frispel under en turnering i flipperspel. Inga kulor blev kvar, ”game over”…
Theresé skrev: ”Förvånas ALDRIG när du ska ut nånstans…” Måste ju va världsrekord i felåkningar… och sen misstänkte hon att hon kanske ändå, är adopterad. Haha, sorry, eller så är det gjort ett byte på BB, vem vet 😁
Såg ett tips på fejjan nu på morgonen. Till er som kanske behöver tillgång, lite tvärt, till dator och att kunna skriva ut eller skanna saker. På biblioteket kan man få låna en dator gratis, under 10 minuter, utan att logga in. Där kan man också så skriva ut saker, fast det kostar förstås, men ändå. Läs mer genom att klicka på bilden.
Jag har inte ens provat slå igång min skrivare efter bytet av dator. Gissar att det kommer att bli ett elände, som vanligt. Det är som upplagt för problem. Apparater kopplade till ett strömuttag + jag = Problem deluxe.
Jaja, jag tar det med ro, nu vet jag ju att det finns en back up på bibblan
Ha en fin lördag allihop och lycka till Elisabeth, i Åmsele. Hoppas du får den där upplevelse och känslan som man är ute efter, och att bilen går klockrent. Och kom ihåg att kika efter detaljerna.
Ringde Tina igår, då jag passerade mejeriet på norra sidan av stan. Mitt mål var Renbergsvattnet och en dag med Annelie. Vi pratade över 1 timme och tiden formligen rullade iväg över bäckar och sten, asfalt och väggren. Höll på tappa fokus då trafiken plötsligt svängde in mot Robertsfors. Arbete på E4an, men i efterhand, tror jag minsann att jag missuppfattade att man skulle behöva ta en detour, överhuvudtaget. Nåväl!
Här gick jag på ren magkänsla då jag hakade på en lastbil, då den plötsligt tog av till höger, men…efter en stund svängde den av vänster fast inte jag. Min magkänsla blev rätt…puh!
Solen sken, jag kom ändå fram i Ånäset och därifrån är det lätt match att hitta vägen fram till slutmål. Inga problem, tänkte jag då ( fast dagen efter, skrev jag det med en *suck* och rullande ögon).
Väl framme så blev det kaffe, mer kaffe och sedan packades en fikakorg, med både, tadaaa…kaffe, Jockomocks grillkorv, senap, hemkoke go´saften, och en bit citronpajs/bakelse. Ut på gården och hundarna visste minsann att vi skulle ut och röra på oss…haha
Här tog Annelie den sista bilden
Tände upp en eld, pratade, skrattade och njöt helt enkelt av dagen
Mitt upp i allt, ringer min mobil. En röst, lät som en inspelad robot, talade om på engelska att det var Polisen från lalalaa…och det fanns en arresteringsorder ute på mig. Detta skulle då härröra från nån typ av kreditkorts bedrägeri. Samtalet avslutades med ”PRESS ONE”. Jag replikerade med ett: Jag ska inte trycka på nån jäkla etta, fortsätt prata du… ”Samtal avslutat”. Alltså vad har det nu hittats på för dumheter. Numret var ett vanligt mobilnummer utan landssiffra framför. Började med 0730301…sökt 2 gånger. Mycket konstigt!
När vi kom tillbaka till huset, ringde återigen min mobil med ett nummer jag inte kände igen. Nu en kvinna, som frågade vad jag ville…ehh, nä, jag vill ingenting, jag har inte ringt dig. Hon misstrodde mig, och tyckte det var extremt konstigt. Du ringde mig för 20 minuter sedan, sa hon. Nopp, sa jag, det har jag inte gjort, jag befann mig ute i skogen då. Så här i efterhand tänker jag att dom där ”snutarna” kanske ringt henne med, och det kopplas på nåt sätt vidare till nån annan. Hennes nummer börjar med, hör och häpna 0730304…och mitt egna 0730306, en tillfällighet, eller
Annelie och Ulf bor på ett underbart ställe, det kan inte sägas för många gånger. Gammalt möter nytt, idéer, planer, saker man kan göra om till annat, ja, allt finns där, till och med duktigt folk som inte har en tumme där den inte ska sitta. Alla tummar på rätt ställe. Beundransvärt, på riktigt.
Vi tvärfor till Renfors där ett par har växthus och säljer grönsaker. Har aldrig i mitt liv, smakat så goda tomater
Fick följa med en vitlök hem, en sättlök, att plantera i pallkragen. Sen skickade Annelie med grönkål till Nicco, men det är från egen Rote odling.
Hamburgare från Renbers till middag, kaffe på det, mera prat. Jag frågade varför man inte svänger av vägen till Lövånger eftersom den avfarten är närmare än den jag skulle ta. Nej nej, den vägen är rena helsicket att köra, ta inte den. Och jag som trodde att jag kanske funnit en genväg hem, som ingen tänkt på, förut.
Mer gos med så underbara hundar. Annelie passade på att knäppa en bild igen…haha, mitt leende ser tämligen ansträngt ut, men där ser man vad en bild kan ljuga om den tas i precis fel sekund 😜😁
Sen, mina vänner, hade mörkret fallit och jag skulle bege mig hemåt. Bland det sista hon sa, Frun i huset, var: ” – Kör försiktigt, passa dig efter Kvarnrisvägen, där kan det finnas älg!!”
Stannade och fotade lite Norrsken innan jag vek av, ut från Renbergs vägen.
Mm…om hon sagt, håll utkik efter den där Kvarnrisvägen, som du ska hitta igen, så hade det blivit mer korrekt. Hahaa… jag körde FEL ❌, vände om, och tog FEL ❌ avfart. Tror att jag har koll på vart jag är i alla fall, men jag har FEL ❌. Här upprepas min och Niccos resa vi gjorde för 2 veckor sedan. Inte ens Google Maps hittade vägen jag körde på.
I villande, kolsvart skog, grusväg som liknade hallabaloo. Inga reflexer, lampor, varningsskyltar om skarpa kurvor efter en tvär uppförsbacke med väglutning på 23%…nada. Googlade kors och tvärs
När jag passerade Bursiljum skylten för andra eller tredje gången, började jag tro att någon däruppe, gäckade mig. Vid ett tillfälle svängde jag av där det stod en skylt med Bursiljum S på, men googlar man det så finns det inte. Grön streck, rätt väg, rött streck, FEL ❌ FEL ❌ FEL ❌.
Det tog 1 timme innan jag hamnade i Estermark och jag jublade i luren (hade ringt Åke för att han skulle veta att jag varit vill, på riktigt). Äntligen kände jag igen mig. Och hey, inga älgar syntes till, kan ha varit för att det var ”fel” väg, men en hare satt på vägen och den undvek jag galant.
Det enda som inte stämde i slutet var själva utfarten till E4an, jag kom ut 600 meter ovanför utfarten jag skulle ha kommit ut på, haha. Med facit i hand, hade det kanske ändå, gått snabbare om jag tagit den där ”genvägen” till Lövånger, som skulle vara så kurvig och halvdålig. Fast å andra sidan. Då hade jag kanske hamnat ovanför Skellefteå istället 🤣
Jag var aningens less på både bilkörning och mig själv, då jag kom hem. Men jag ångrar inte en sekund, att jag åkte dit. Tack Annelie för en mycket trevlig dag och kväll. Och tack för innehållet i kylbagen, som jag fick med hem, super!!
Fjuppe dök in igår, för att kontrollera att arbetet med Camaron, inte läggs i träda. Han hade även med sig slangar han tyckte skulle bytas ut. Det finns såna under huven som tar extra stor plats, bättre med utrymme om man måste komma åt sakerna. Bra där, Fjuppe Hade förmodligen aldrig blivit gjort annars. Ibland behöver man en morot eller piska, för att komma igång…
Tog en promenad igår eftermiddag, i en annan del av stan. Fotade en arbetare in action
Såg ett hus jag aldrig sett förut, med ett torn på toppen, coolt
Funderade på om parkerings platsen är efterkonstruerad och det fanns inte mer space. Eller, om den från början är gjord för korta bilar
Bron över älven borta vid Strömpilen, sedd från en annan vinkel
Och ännu en, sett underifrån
Strandpromenaden har många fina vyer, om man inte har alltför bråttom. Då missar man nog en hel del
Den här månaden är en ständig påminnelse om pappa. Det är nu 11 år sedan, och det är precis som man säger. Det blir bättre, man kan inte leva och sörja varje dag. Däremot sakna en person. Och man kan nog inte heller undra vilken typ av relation man hade haft idag, om han hade funnits kvar.
Vi blir ju allihop äldre, inte nödvändigtvis klokare, men definitivt mer erfaren (och kortare i rocken). Det gissar jag, att även pappa hade blivit. Ibland stannar man upp och undrar, vad han hade sagt om det där, eller hur hade han gjort. Tänk om han hade levat då hade han varit där och där. Fast det är ju bara antaganden, vi vet ju absolut ingenting, om vad som hade kunnat vara.
Apropå detta så letade jag upp en rolig händelse, mitt i allt elände vi gick igenom vid den här tidpunkten. Jag citerar:
20/9-2012
”Det är nästan som om lasarettet är en egen värld, eller stad. Vilket vimmel av människor som färdas i korridorerna. Och under helgerna minskar befolkningen avsevärt, och ibland kan man nästan tro att man är ensammast i världen, då man gå ut därifrån, runt halvnio, en lördag eller söndagskväll.
I förrgår var det många som trängdes på vägen ut genom Dallas byggnaden, jag, Emma, mamma, och min svägerska, gick lite utspritt bakom ett äldre par, som hade någon meter emellan sig. Då ringer svägerskans mobil, och hon passerar paret innan hon svarar.
Mamma vänder sig till Emma och säger: Är det din mobil? Mannen vänder sig då till sin fru och säger med hög röst: NEJ! Och frun tittar givetvis på mannen och ser ut som en fågelholk, inte fattade hon vad han sa nej till, och han trodde ju tydligen att frågan kom från henne fast det var mamma som pratade med Emma. Hahaa… vilken liten teaterscen det blev, och jag och Emma var dom enda som noterade den lilla föreställningen och skrattade gott.” Slutcitat
Jo, vi kunde skratta trots allt det som hände, och vi gjorde det ändå, rätt ofta. Man blir mer tight, då man ses varje dag, även om orsaken till att man träffas, inte var så rolig alls. Men livet stannar ju aldrig av, det fortsätter oavsett vad som händer och sker. Och ibland kan det vara bra att bara hänga med och inte fastna på ett och samma ställe.
Nicco pysslade ju lite i SIMS och gjorde ikoniska byggnader från Umeå. Klicka på bilden för ett kort klipp. Tycker det blev grymt bra.
Idag sitter inte jag fast, i alla fall, utan drar till Annelie över dagen. Så nu ska kaffet i koppen, hunden ska ut och lalala, så var jag kanske klar att åka. Ha en fin torsdag, allihop! ps. såg en svampdödare igår ds.
Jag som, snudd på aldrig, åker buss numer, stötte på 3 stycken igår, som jag faktiskt känner. Dom satt, hör och häpna, PÅ bussen, och gör så, även idag, haha…
En del av min bloggarkompis Helena Springares familj, Coolt!! Ja det var ju det hon berättade förut, men som jag inte skulle berätta innan, dom skulle vara på plats. Nu är dom i rampljuset minsann
Lite kul att jag hittade en bild i förrgår, då jag letade efter nåt i mitt (stökiga) arkiv. En bild jag tog under cruisingen efter Wheels, 2010. Det kan man till och med avgöra på bildkvalitén. Vi fick åka en runda med Ricky Dee Danielsson, en man som stått i rampljuset, fler än en gång.
Och jag sparade bilden på mitt skrivbord, tänkte att jag kanske skulle skriva något om den, vid ett senare tillfälle. Letade sedan upp 2 bilder till, tagna 7 augusti 2008. Även då, Ricky vid ratten.
Men så plötsligt, igår kväll, lägger Ricky själv ut en filmsnutt han varit med i. Klockrent ju, så då visar jag den nu, apropå rampljus och kändisar 😊
Imorgon har jag tänkt dra till Renbergsvattnet, bara så där. Har ju inte varit dit, lika ofta som Annelie varit hit. Fast å andra sidan, så har hon haft sina vägar förbi här, mer än jag haft dit ut, i obyggda, haha. Apropå Annelie så tjyvlånar jag en bild hon tog igår eller i natt, från deras place
Ska ut med Mr W, lyssna lite på ljudboken under tiden. Sen blir det stötvågsbehandling mellan frukost och lunch. Har absolut haft känning av att nåt gjorts. 2 kvällar har jag fått ta lite starkare smärtstillande än Alvedon. Men överlag helt ok, så här långt.
Fjuppe svängde förbi och styrde upp lite mer på Camaron. Vakuumklockan var det inget fel på, fast tändningen justerades och han ställde om in Ska provköras då o-ring och eller packning är bytt där vi har läckaget.
Åkte upp till mamma en sväng innan jobbet och for på träning, mol allena, efter jobbet. Där var då samma 3 kvinnor/tjejer som sist. Och dom gör så lite som möjligt. En av dom satt på löpbandet och pratade i sin mobil, hela tiden jag var där.
Den andra tjejen satt i en annan träningsmaskin gjord för ben övningar men hon lyfte inte sina ben en endaste gång utan satt och skrollade på mobilen tills jag var klar med mitt pass. Den tredje försvann efter 3 minuter.
Så dök det här upp på Klotterplanket idag
Mja, kunde nästan ha stämt in där. Fast hon som skrollade på mobilen tyckte säkert att cykeln inte var lika bekväm att sitta på, och att sitta på löpbandet hade varit lika med, att sitta på asfalten och tro att man tar sig nånstans. Jösses!!
Visste ni att det nu finns fristående kurser specifikt för män? Jo, jag har informationen här. Se bara!
Kurser för män 2023
Folkhögskolan, fristående kurser för män HT 2023
Kurs 1
Hur man fyller på ispåsar
Kursen går igenom varje arbetsmoment med diabilder.
950:-
Kurs 2
WC-papper. Är det sant att toalettpappret växer ifrån pappershållaren?
Diskussionsgrupp
1500:-
Kurs 3
Är det möjligt att lyfta upp toalettringen innan urinering?
Och hur lägga ner den igen efter urinering?
Mycket praktiska övningar
2000:-
Kurs 4
Efter middagen: Flyger de smutsiga tallrikarna själva till diskhon?
Lösningar och exempel på videoband.
2500:-
Kurs 5
Lär dig att hitta saker, börja med att ställa de på de rätta platserna
istället för att gapa och vända hela lägenheten upp och ner.
Öppet forum
1900:-
Kurs 6
Att ge blommor till din älskade skadar inte din hälsa
Bilder och ljudband
4000:- begränsade platser!!
Kurs 7
Våga fråga efter vägen när du inte hittar
Berättelser ur verkliga livet.
1500:-
Kurs 8
Är det genetiskt möjligt att hålla tyst när frun kör bilen?
Körsimulator
7500:- obegränsat antal.
Kurs 9
Lär dig skillnaden på fru och mamma
Rollspel
1900:-
Kurs 10
Hur man lär sig att älska shopping?
Andningsteknik, meditation samt mental träning.
500:- Alla anmälningar är bindande
obegränsat antal.
Avrundar med en kille som må vara en av dom mest tacksammaste människorna i världen. Visserligen är han påverkad av bedövningsmedel men ändå. Kan man bli annat än glad att någon kan vara så tacksam över något som vi oftast, bara tar för givet.
Ha en underbar dag och var tacksam för det lilla (och notera ”det lilla”).
Nu har jag uppdaterat Blocket annonsen på bussen. Vi sänker priset till 114 000kr och säljer den med full tank. Johodå… Kom igen nu, skattebefriad, besiktad och redo för äventyr.
Äventyr har vi ju haft med alla våra bussar genom åren. Vissa bussar sämre än andra. Den vi har idag, har varit absolut bäst. Men det kan också bero på åldern, och skicket då vi köpte den.
September 2009, hade vi buss nummer 3. Och vi var nere i Järlåsa och hälsade på.
” Om vi hade haft en fest i bussen med 40 inbjudna, danssugna, headbangers och festen skulle ha pågått fram till morgonsidan, då hade jag kunnat förstå att detta skulle ha kunnat hänt, men inte på det här viset. Vi sitter inne i huset med Anders och Theresé och avnjuter söndagsfrukosten medan bussdäcket sakta men säkert töms på luft genom ett hål som blivit i slangen.
Jennifer (idag Niccolina) kommer inrusade och säger med ett litet flin på läpparna, att det är punka på bussen, jo tjena säger vi alla, det är ingen som tror på henne utan vi tänker att hon hittat på något nytt bus så vi sitter kvar. Men då tar jag mammas mobil och tar ett kort, säger hon och rusar iväg. Hon är tillbaka på en röd sekund med bildbeviset och vi fattar då att hon menat allvar. Det är punka och när vi kommer ut så lutar bussen, betänkligt åt höger medan luften pyser ut från däcket.”
Men, allt löste sig, brukar konstigt nog göra det, oavsett utgång/ingångs läget.
Hade plötsligt en massa att göra inomhus igår, så då jag väl tog mig ut i solen, på eftermiddagen, var det så varmt att det inte ens var trevligt. Jag plockade blåbär och testar nu att göra blåbärssaft på dom. Kan hända att den inte blir lika smakrik som våra bär som växer i skogen, men testa kan man ju alltid göra. Den ska stå 3 dygn i kylskåp, innan man ska koka upp den igen och skumma. Så det dröjer till onsdag, innan den är klar.
Min pelargon som fick övervintra i tvättstugan, inte alls mörkt eller överdrivet kallt, ser ut att må toppen just nu.
Och pelargonen Åke fick av Mats och Hafdis såg ut så här i juni
Idag har den verkligen tagit sig
Den ska också få övervintra i tvättstugan.
Nötkråkan älskar nötterna, inte alls konstigt, men jag undrar ju om man gör dom en otjänst.
Fast det kanske är extremt dåligt med kottar i år Har knappt sett nån i våra tallar..
Ha en fin måndag…allesammans!
Presentation
Sysselsättning: Jobbar som personlig assistent...YESS!!!.
Bloggar om: livet, funderingar och tankar.
Ålder: 56
Bor: Umeå
Familj: min man Åke, döttrarna Theresé och Niccolina.
Utbildning: grundskola
Dröm: rättvisa åt alla, förmodligen en riktig dröm som aldrig kommer att gå i uppfyllelse.
Bästa egenskapen: empatisk och ärlig
Sämsta egenskapen: vill gärna ha rätt och har lite svårt att ge med mig.
Husdjur: 1 japansk spets som heter Winstone
Bil: kör en Audi quattro som bruksbil, men har även en camaro årsmodell 70, som är gatregad men som jag även kör dragracing med. Sen har vi i familjen även en Dodge Van, Volvo buss med garage utrymme längst bak, kan behövas 😀
Intressen: dragracing, att skriva, innovationer, människor i ren allmänhet. Vi bär alla på olika historier.
Senast lästa bok: Mormor hälsar och säger förlåtSenast sedda film: på bio så var det Masjävlar vi såg sist. Har varit på bio totalt ca 5 gånger under sista 24 åren.
Bästa maträtten: finns många att välja på, men en favorit är älgskavsgryta med pressad potatis och vinbärs gelé, tillbehör: en god sallad med italiensk dressing, mini rågrut och bords dricka.
Förebild: min chef, Annika, en riktig överlevare som jag skulle vilja ha lite av hennes energi av och säljförmåga. Annars finns det nog en hel del att välja på, om man kunde ta lite av andras goda egenskaper och sätta dom på en själv.
Bästa minne: finns så otroligt många minnen, egentligen alla stunder då vi varit tillsammans och fått skratta och må bra. Många såna stunder har vi haft genom åren då vi firat midsommar uppe i Maltträsk med ett gäng goda vänner. Därifrån har vi riktigt fina och roliga minnen.
Fem bästa sakerna med Umeå:
Med Västerslätt som utgångspunkt så har vi nära till allt, goda grannar, fina utflyktsmål som t ex hamptjärnsstugan, fina stormarknader och otroligt gott vatten i våra kranar.
Sysselsättning:Personlig assistent och arbetsledare
Bloggar om:livet, funderingar och tankar.
Ålder: 52
Bor: Umeå
Familj: min man Åke, utflugen dotter som heter Therese och bor i Järlåsa samt yngsta dottern Niccolina. Är även, stolt mormor till Sally Maria Johanna, som föddes 29/6-2010.
Utbildning: grundskola
Dröm:rättvisa åt alla, förmodligen en riktig dröm som aldrig kommer att gå i uppfyllelse.
Bästa egenskapen:empatisk och ärlig
Sämsta egenskapen: vill gärna ha rätt och har lite svårt att ge med mig.
Husdjur:Winstone som är en japansk spets.
Bil: Kör under sommaren en Camaro årsmodell 70, (om vädret tillåter) den är gatregad men jag kör även dragracing med den. Sen har vi i familjen även en Audi Quttro, en Camaro -75 (projekt), Volvo S70 samt en Volvo buss med garage utrymme längst bak, kan ju behövas 😀
Intressen: dragracing, att skriva, innovationer och att vara delaktig i min familjs intressen, som bl a involverar bilar, och nu även Niccos dragracing karriär.
Senast lästa bok: Silvervägen
Senast sedda film: på bio så var det Cornelis vi såg sist. Har varit på bio totalt ca 6 gånger under sista 26 åren.
Bästa maträtten: finns många att välja på, men en favorit är älgskavsgryta med pressad potatis och vinbärs gelé, tillbehör: en god sallad med italiensk dressing, mini rågrut och bords dricka.
Förebild: min före detta chef, Annika, en riktig överlevare som jag skulle vilja ha lite av hennes energi av och säljförmåga. Annars finns det nog en hel del att välja på, om man kunde ta lite av andras goda egenskaper och sätta dom på en själv.
Bästa minne: finns så otroligt många minnen, egentligen alla stunder då vi varit tillsammans och fått skratta och må bra. Många såna stunder har vi haft genom åren då vi firat midsommar uppe i Maltträsk med ett gäng goda vänner. Därifrån har vi riktigt fina och roliga minnen.
Fem bästa sakerna med Umeå:
Med Västerslätt som utgångspunkt så har vi nära till allt, goda grannar, fina utflyktsmål som t ex hamptjärnsstugan, fina stormarknader och otroligt gott vatten i våra kranar.
Senaste kommentarerna